נופר כהן מבת-ים היא רק בת 31, אבל כבר מסומנת כאחת המעצבות המבטיחות והמקוריות בתעשיית שמלות הכלה והערב. בראיון מיוחד היא מספרת על הפנייה המפתיעה מהסטייליסט של הריאליטי, על הלקוחה שעשתה את כל הדרך מאילת כדי לבחור שמלה, ועל ההלם שאחרי ה-7 באוקטובר והסיוע למפונות בבתי המלון.
"לפני 4 שנים קיבלתי פנייה די סטנדרטית מלקוחה שמעוניינת להגיע אליי לסטודיו ולבחור שמלה, קבענו ליום שישי ב-12.00. בסביבות 8.00 בבוקר היא שולחת לי הודעה: 'היי, מה הכתובת? אני יוצאת אליך'. עניתי לה: קבענו ב-12.00, כן?, 'והיא ממשיכה, כן ברור, אני בדרך פשוט אני מגיעה מאילת'. הייתי בהלם מוחלט חשבתי שזו בדיחה, אבל הבחורה עשתה את כל הדרך מאילת, קנתה שמלה וחזרה הביתה. הרגע הזה חרוט אצלי בראש והוא קיבע אצלי את ההבנה שאני בדרך הנכונה".
![נופר כהן, צילום יחצ](https://www.hashikma-holon.co.il/wp-content/uploads/2024/06/63351b4503166b11eb3f77e7775478de-e1719331757299.jpeg)
נופר כהן, צילום יחצ
מה שפעם נדמה היה כאירוע יוצא דופן, הפך לדבר שבשגרה – נשים מגיעות מאילת בטיסה לצורך מדידות (לפעמים כמה פעמים באותו שבוע. "אין מילים לתאר את תחושת הסיפוק מהידיעה שהיצירות שלי מוערכות", היא אומרת.
היא בת 31, נשואה לניצן, יזם ואיש עסקים, ואמא לסול חי בן 4.5, "הנשמה השנייה שלי" היא מגדירה אותו. נופר גדלה בבת-ים ושירתה באגף המבצעים בקריה.
איך חיילת משוחררת הופכת למעצבת שמושכת אליה לקוחות מכל קצוות הארץ?
"נחישות, התמדה, המון אתגרים ומשברים, אבל מעל הכל – פשוט תשוקה גדולה ואהבה לבני אדם – זה המפתח להצלחה בכל תחום".
ובכל זאת, מה היה המסלול?
"גדלתי בטיילת בבת-ים מעל קפה ג'ו ואחרי השחרור התחלתי למלצר שם, ועל הדרך הכרתי את שני, הנפש התאומה שלי, שקלטה שאני חולמת וחושבת עיצוב 24/7 ופשוט נתנה לי את הדחיפה שהייתי צריכה. התחלתי לימודי סטיילינג והפקות אופנה, כשבמקביל התחלתי לקנות בדים וחומרים והשאר היסטוריה".
![נופר כהן, בעלה ניצן והילד סול חי, צילום פרטי](https://www.hashikma-holon.co.il/wp-content/uploads/2024/06/7ecd074bcc2f46e695aa80969894fcc7-e1719331801128.jpeg)
נופר כהן, בעלה ניצן והילד סול חי, צילום פרטי
ובכל זאת, היית בת 22.
"כן, הבנה ותשוקה זה לא מספיק, לכן נרשמתי ללימודי אופנה בשנקר, מה שנתן לי ארגז כלים משמעותי לצורך מימוש השאיפות והחלומות".
חלום אחד שכבר התגשם עבור כהן, הגיע לפני כ-3 שנים בדמות פנייה מהפקת "הכוכב הבא" בקשת 12, שביקשה להיעזר בה לצורך הלבשת המועמדות. "מצד אחד זה מחמיא בטירוף", היא מספרת, "מצד שני זה מלא לחץ. אני, נופר כהן, אחראית על עיצוב שמלות להפקה של 20% רייטינג בפריים טיים בשידור חי?".
זו בעצם הייתה חותמת משמעותית ליכולות שלך, ואז, כמו בקלישאות, מגיע גם משבר בלתי צפוי.
"ממש ככה. אבל כמו בקלישאות, המשבר הזה גם פתח לי דלתות לעולמות חדשים".
תסבירי.
"הלידה של סול הייתה מאוד קשה, יותר מ-30 שעות בחדר לידה שהסתיימו בניתוח קיסרי. ושבוע לאחר מכן התפרצה הקורונה לחיינו. העסק שלי היה מושבת כמעט שנה – אין אירועים, אין מסיבות, אין פרנסה. תקופה קשה מאוד. אנשים לא תמיד מבינים מה המשמעות של פגיעה כלכלית לבעל עסק צעיר או עצמאי, זה יכול לרסק עבודה של שנים".
אז איך יוצאים ממשבר כזה?
"הקרדיט כאן לבעלי ניצן, שאמר לי שוב ושוב – 'בכל קושי יש הזדמנות, יאללה את בחופשת לידה, כולם בסגר, תתחילי לעבוד על קולקציית שמלות הכלה שתמיד חלמת עליה'. ובאמת, כשנגמרה הקורונה כבר שכפלתי את הסטודיו לעיצוב שמלות כלה + שמלות ערב".
תגידי, איך בעצם ניגשים לעצב שמלה? מאיפה ההשראה?
"וואו, זה עולם ומלואו, אבל אני אתמצת את זה למשפט אחד: כל שמלה שאני מייצרת זו שמלה שהייתי לובשת בעצמי. אין יותר פשוט ומדויק מזה. אני חלק מכל שמלה, והלקוחות שלי מרגישות את זה. כשאני רואה אמא ובת, או כלה שמחבקת אותי חזק כי ביום המאושר בחייה היא נראתה בדיוק כפי שחלמה, אני מאושרת".
![נופר כהן, עם פריטים מהקולקציה, צילום יחצ](https://www.hashikma-holon.co.il/wp-content/uploads/2024/06/627e46980cffaa96bc2d5b0780bf72aa-e1719331851499.jpeg)
נופר כהן, עם פריטים מהקולקציה, צילום יחצ
"פשוט לקחתי שמלות והתחלתי להסתובב אצל המפונות בבתי המלון"
"ה-7 באוקטובר תפס אותי בהלם כמו את כל עם ישראל", מספרת נופר. "הימים הראשונים היו כמו חלום רע שאתה לא מצליח להתעורר ממנו. זה היה לא מציאותי. אבל ההלם התחלף מהר בהבנה שמדובר באירוע בקנה מידה שלא הכרנו כמותו, ולצערי, פתאום גילינו על חבר שנפל, ועוד שם של מישהי שנרצחה, וקרוב משפחה שאיבד מישהו – המעגלים של השכול הגיעו כמעט לכל אחד".
על מה חשבת בימים הראשונים?
"בימים הראשונים ההלם היה כל כך גדול שהעסק למשל, לא חלף בראש אפילו. אבל כשהבנתי שאנחנו נכנסים למלחמה ארוכה ומתישה, שיניתי פאזה. הרי מה אני יכולה לעשות? ללכת להילחם בעזה? לא ממש. אז פשוט גייסתי כמה חברות, לקחתי כמה עשרות שמלות והתחלתי לעבור במלונות ולשאול את המפונות אם יש אירוע או שמישהי צריכה שמלה לשמחה משפחתית – ופשוט השאלתי בגדים ללא תשלום".
סיטואציה מוזרה, לא?
"הזויה לחלוטין. אבל אחרי מפגשים עם כמה נשים במלונות הבנתי שאני בעצם עוזרת להן 'להחזיר לעצמן את השפיות'. גם אם זה לכמה שעות, יש שמלה, יש אירוע, יש מדידות, יש תיקונים. לפעמים הדברים הקטנים מייצרים משמעות גדולה".
אפשר לחזור לשגרה בכלל?
"יש ברירה? אני אדם מאמין – אין ספק שההיסטוריה של העם שלנו רצופת משברים, מלחמות ומאבקים, אבל בסופו של דבר אנחנו חזקים ומשוכנעים בצדקת דרכנו, אני מנסה לעשות טוב בחלקת האלוהים הקטנה שלי".
אגב, יש תכניות להתרחב מעבר לשמלות כלה וערב?
"אני מזמינה את כולן להציץ באתר שלי. ספוילר: לא רק שמלות אלא גם תיקים מיוחדים בעיצוב אישי שאני תופרת בעצמי".
תגובות